Евтим Евтимов
Казано насаме

chitanka.info

Незабравимо искаш да остане

изминалото време — преживяно,

наричано през всички нощи: звездно.

А то невидимо, полека чезне.

Най-светлата пътека избледнява,

най-младата надежда остарява,

над най-голямото трева израства,

над най-горещото денят угасва.

Какви неведоми за нас обрати!

Защо се помни винаги сълзата,

а не смеха, догонил ветровете?

Защо греха, а не съня ни свети?

Защо се помни тъжната раздяла,

а срещата отвъд света е спряла?…

Незабравима болката остава.

А всичко друго бавно се забравя.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.